Sa svakim novim izlaskom sunca počinje novi dan. Novi početak.
Nada da će danas biti bolje nego juče.
Ali ne za mene. Zovem se Ip.
A ovo je moja porodica, Krudsovi.
Ako niste već zaključili po životinjskim kožama i kosim čelima, pećinski smo Ijudi.
Najveći broj dana provodimo u našoj pećini u mraku.
Noć za noć, dan za danom.
Da, dome, slatki dome.
Kad smo izlazili, borili smo se da nađemo hranu u surovom i neprijateljskom svetu.
I ja sam se borila da opstanem sa mojom porodicom.
Bili smo poslednji na svetu. Nekada smo imali komšije.
Gortove koje je zgazio mamut.
Horkove koje je progutala peščana zmija.
Erfove koje je pojeo komarac.
Trogove koji su se prehladili.
I Krudsovi, to smo mi.
Krudsovi su preživeli, zahvaljujući mom tati.
Bio je snažan i pridržavao se pravila.
Pravila nacrtanih na zidovima pećine.
Sve što je novo, loše je, radoznalost je loša.
Izlaženje noću je loše. U osnovi, sve što je zabavno je loše.
Dobro došli u moj svet.
Ali ovo je priča o tome kako se sve promenilo u jednom trenutku.
Jer nismo znali da naš svet
samo što nije došao do kraja.
A na zidovima naše pećine nije bilo pravila za pripremu za to.
Trebalo bi da čekaš na moj znak. Ip?
Ba.
O! Ne!
Bili smo u toj pećini čitavu večnost.
Tri dana nisu večnost.
Tako je to s ovom porodicom.
Ip, hoćeš da siđeš ovamo? Samo dramatizuješ.
Ne, Sendi, vraćaj se ovamo.
Zapamti znak. Dobre devojčice čekaju na znak. Uga.
Čim nađem Sendi, vraćam se i možeš da daš znak.
Ne, mislim, već si izašla.
Čekam znak, tata.
Nema veze, Tank. Izađi.
Ali ako ne daš znak, kako da znam da si ti moj tata?
Uloga znaka nije da znaš da sam to ja.
Dajem ga da bi znao da me nije pojela neka životinja.
Zašto je onda znak životinjski zvuk? Zar to ne stvara zabunu?
Ne znam. Još čekam znak.
Mama, spremni smo za polazak.
Mama?
Još sam živa.
Još je rano.
A ti si još uvek debeo.
Formacija za doručak!
Hoću tamo da vidim pravu pećinsku akciju. Mi to radimo brzo.
Mi to radimo bučno. Mi to radimo kao porodica.
I nikada se ne plašimo!
To, doručak.
Na koga je red?
Bacićemo da vidimo. Recite dok je u vazduhu.
Glava!
Rep. Tank ide. Na položaje.
Dobro. Tank.
Kreni.
Hajde, Tank.
Tako treba. Nosi ga u pećinu.
Pusti bebu!
Uhvati ih, Sendi! Hajde!
Uhvati ih, mama!
Stara gospođa je pala! Ip, osveti me!
Hvala.
Ip!
Pazi gore!
Hej, tata, možemo li sada da jedemo?
Sačekajte da dođemo kući.
Ip, koči.
Ip!
- Ko je gladan? - Dobro je! Svaka čast, tata.
Izvoli, Tank. Pij.
- Izvini, tata. - Večeras ćemo imati brzu hranu.
U redu je. Jeo sam prošle nedelje.
Upozorenje dva zglavka!
Hajde, Krudsovi. Idemo, idemo.
Hajde, hajde. Mrak donosi smrt. To znamo.
Mesec je pun. Noć za kupanje.
- Beži i spasavaj se! - I ti, mama.
Ne želim da izgubim svoj zaštitni sloj.
Mama, imaš mrave.
Vidiš? Sendi ne pravi frku.
Je li ona još napolju?
Znaš da mrzi pećinu, Grag.
Molim te, vrati se sutra.
Kako može da ne voli pećinu? Tako je udobna.
Malo je mračna, Grag.
Nije baš mnogo mračna.
Ip!
Ip?
Hajde, moram da zatvorim pećinu.
Ip!
Dobro, dobro.
Hajde.
Ip! Silazi!
- To je bilo za dlaku. - Pazila sam. Bila sam bezbedna.
- Šta si radila tamo gore, Ip? - Ne znam.
- Šta si tražila? - Ništa.
- Zašto si onda išla gore? - Ne znam.
Zašto ne znaš?
Prestani da tražiš.
Strah nas održava u životu. Nemoj da te ne bude strah.
U čemu je onda poenta?
Šta reče?
Zašto smo ovde? Zbog čega ovo radimo?
Niko nije rekao da je preživljavanje zabavno.
Ništa nije zabavno.
- Hoćeš da siđeš ovamo? - Grag.
- Ip. - Grag.
- Da. - Silazi!
- Da, znam. Pokušavam da... - Silazi.
Nije mi jasno zašto joj treba njena zaravan, eto.
- O tome se radi. - Razmišlja o nekim stvarima
i treba joj vlastiti prostor.
O kakvim stvarima? Koliko će to da traje?
Stvarno? Ona me već ne sluša. Hej!
Vidiš? Sluša.
Ako želi da preživi, mora da se pridržava naših pravila.
Šta kažeš na priču? Ip ih voli.
To je dobra ide... Šta kažete na priču, a?
Da, ispričaj nam priču.
Dobro. Mogu da pozajmim to? Hvala.
Ip, tvoja stara omiljena.
Godinama se nisam igrala s tim.
Večeras ćemo čuti priču o medi Krispi.
Nekada davno ta mala medvedica je bila živa.
Bila je živa jer je slušala svog oca
i živela po šablonu, u mraku i strahu.
Bila je vrlo srećna.
Ali Krispi je imala jedan veliki problem.
Bila je puna... radoznalosti.
- Grag. - Da, da.
Jednog dana, dok je bila na drvetu,
radoznala mala medvedica poželela je da se popne na vrh.
Čim se popela na vrh,
videla je nešto novo i umrla!
- Tek tako? - Da!
Poslednji trenuci užasa ostali su uklesani na njenom licu.
Uvek isti kraj.
Shvatam, tata. Nikad neću raditi ništa novo ili drugačije.
Dobar si čovek, Tank.
Dobro, na oštrenje zuba i na spavanje.
Vazduha.
Ti govoriš.
Ja sam osoba, kao ti.
Otprilike kao ti.
Dobro, dobro.
Hej, hej, hej!
Možeš li da me ne...
To golica.
Hej, hej, hej!
Tišina!
Ne bi trebalo da sam ovde.
Ip je nestala.
Šta? Grag!
Ostani u pećini.
Au. Stvarno si jaka.
Hej! Ne! To je moje.
- Molim te! Čekaj. - Ne!
- Gasi se! Srediću to! - Ne. Uhvatila sam je!
Molim te! Molim te.
Mrzim mrak.
Hajde, hajde, hajde.
Radi šta joj kažeš?
Da. Otprilike.
Sunce?
Ne, ne, ne. Vatra.
Zdravo, vatro.
To nije živo biće.
Ali rekao si da se gasi.
Izvini.
Je I' potiče odande odakle si ti?
Ne. Ne, ja sam je napravio.
- Napravi malo i za mene. - Važi.
Napravi!
Ne izlazi ona iz mene.
Napravi! Napravi je!
Ti je stvaraš.
Jesi li mrtav?
Mogu li da uzmem tvoju vatru ako si mrtav?
Sklanjaj se!
Hej, to je hladno!
Misliš? Školjke za slušanje, aktivirajte se.
Slažem se.
Tigrice, moramo odmah da idemo.
Ja te i ne poznajem.
Ja sam Gaj.
Gaj?
A ovo je Belt. Kuvar, sagovornik, navigator.
Takođe, drži mi pantalone.
Šta su to "pantalone"?
Kako se ti zoveš?
Ip.
Da ti objasnim, Ip. Svet se okončava.
Šta?
Ja to zovem "kraj".
Kako znaš?
Video sam. Dogodiće se.
Prvo će zemlja da se zatrese. Onda će da se otvori. Sve će da propadne.
Vatra. Lava.
Ne bih da zvučim dramatično, ali...
Veruj mi, sve na čemu stojimo, nestaće.
Moramo da odemo negde visoko. Znam planinu, tamo.
To je naša jedina šansa.
Pođi sa mnom.
Ne mogu.
Dobro.
Gledaj.
Ako preživiš, zovi me.
Hvala ti.
Ćao?
Hej!
Tata!
Jesi li povređena? Šta te je odnelo?
Ništa. Sama sam izašla.
Šta si uradila?
Tata, da ti objasnim.
Nikada mi ne daš da kažem.
Kažnjena si.
Hej!
Ip!
Mama.
Grag! Šta se desilo?
Znaš šta, toliko sam Ijut da ne mogu da razgovaram sa njom.
Ip?
Nikada nećeš poverovati. Pronašla sam nešto novo.
Novo!
Novo je veliki problem!
Čekaj, čekaj!
Ip. Ostani u porodičnom krugu zaštite.
- Nije bilo loše. - "Novo" je uvek loše.
Ne. Bio je fin.
Šta? Izvini? On?
Mislila sam da je divlja svinja, ali ispostavilo se da je dečak.
Čudno.
Obično je obrnuto.
Ip ima momka svinju. Ip ima momka...
Tamo je bio dečak.
Gledaj. Pozvaću ga.
Šta je vama?
Bilo je opasno.
Bilo je divno!
Hoćeš da vidiš šta je opasno? Evo!
Moj nos!
Dobro, dosta!
Vraćamo se u pećinu
i ostaćeš u njoj dok ne budeš starija od
nje!
Šta!
Ne možeš zauvek da me držiš unutra!
Rekao je da će se to desiti!
U pećinu!
Krenite!
Pazite!
Stanite!
Je li sve u redu?
Da.
Grag, pećina...
uništena je.
Ne.
Stvarno treba da vidite ovo.
Treba da odemo tamo!
Ne. Niko ne ide nigde.
Šta je još taj dečko rekao?
Grag?
Samo idemo! Samo idemo!
Idemo!
Jedan, dva, tri, četiri, pet...
Šest.
Gde smo?
Ne znam. Nisam siguran.
Dole.
Na nekom niskom mestu.
Ali jedno je sigurno, ne možemo da se vratimo kuda smo došli.
Sendi? Šta je to?
Ne, ne, ne. Čekaj. Vrati se, Sendi!
Ne možemo ovako da budemo napolju.
Treba nam pećina.
Hodajte po mojim stopama.
U redu. Budite tihi.
Nadam se da ništa veliko još ne zna da smo ovde.
Čekajte.
U redu.
Čekajte.
U redu.
Čekajte!
Čekajte.
U redu.
Čekajte.
Pa, tata,
tek da bi bilo jasno, je I' tražimo baš istu pećinu?
Da se ja pitam... Samo kažem da,
kad bih ja birao pećinu,
odlučio bih se za manju.
Čekajte.
Tata?
Ja ću se pobrinuti za ovo.
To, tata, sredi ih! Hajde, sredi ih!
Sada kad si ih sredio...
Čoveče, baš su...
Sviđa mi se ovo.
Tata, imam ideju.
Samo nemoj da nalećeš na pesnice.
Grag, kad završiš, trebalo bi da krenemo.
Tako je. Mene ne možete da savladate!
Penji se! Penji se! Penji se!
Pećina!
Idemo! Idemo!
Hajde! Požurite. Idemo.
Gledajte! Ova pećina ima jezik. Strava!
Dobro.
To je jedan, dva, tri, četiri, pet, šest.
I sedam,
ako brojimo smrtonosnu macu Čanki.
Plaši se mraka.
Čekajte, mi se plašimo mraka.
Krug zaštite!
Ip!
- Pećinci! - "Pećinci"?
Pećinci! Stani! Oni su praktično životinje.
- Vidiš njihova koščata, kosa čela? - Da.
Ogromne primitivne zube?
Da.
Višak dlaka na telu.
Onaj ima rep.
Da.
U redu. Zatvori oči. Moraću da ih lišim života.
Ne! Neće moći. Oni su moja porodica.
Šta?
On drži sunce u rukama!
Ne, ne. To je "vatra".
Odakle je to?
On je napravio.
Napravi malo meni!
Ne izlazi iz njega.
Napravi. Napravi je!
Baš ličite na vašu ćerku.
Super, sad se polomio.
To je malo sunce.
Hej, stani tu. Ne znamo šta hoće.
Sada ćemo svi da sedimo ovde i čekamo da se sunce vrati.
A sutra ćemo da nađemo novu pećinu
i da zaboravimo sve što se danas desilo.
Zar nije zabavno, Ip?
Ip, ne dodiruj ga.
Ko zna gde je sve bio.
Tata, Sendi povređuje vatru.
Sendi, ne. Vatra nije igračka.
Kakvo slatko stvorenje.
Hej. Odstupi.
Ne, ne, ne, čekaj!
Sviđam mu se.
Hej! Ujeda me!
Tank! Pokušaj da se sakriješ u visokoj, suvoj travi!
Ne, stani. Molim te, imam samo devet godina.
Ujedaju me!
Još vatrica.
Ćao.
Tvoj tata pokušava da me ubije.
Da. Ali neću mu dati da te ubije.
Stani, sinko. Vraćaj se!
Ne, stani! Pusti me da idem!
Izlazi! Napolje! Napolje!
Jedite, bebice!
Ne, prestani da me dodiruješ!
Umri!
Pobedila sam!
Nisu tako strašni kad ih upoznaš.
Ko ste vi, Ijudi?
Izvini.
Mi smo Krudsovi!
A ti?
Gaj.
Zdravo, Gaj.
Au!
Izgleda kao magija.
A miriše na hranu.
Ne, ne jedi to, to je novo.
Još smo živi!
Hajde, jedite.
Hej, gde je Gaj?
Ne!
Ideš negde?
Planina? Visoko mesto? Kraj sveta, sećaš se?
To se već desilo i uništilo našu pećinu.
Ne. To je samo početak kraja.
Kraj kraja tek dolazi.
Ip. Pusti.
Ne možemo da ga pustimo da ode!
Šta ako ne nađemo pećinu pre zalaska sunca?
Šta ako nam bude trebalo nekoliko dana?
Šta ako se ptice vrate?
Treba nam njegova vatra, tupane!
Dobro. Ostaješ sa nama dok ne nađemo pećinu.
Šta? Ne. Ne ostajem. Neću da budem deo ovoga!
Ostani ako hoćeš, ali pusti mene da idem.
Ja imam cilj,
misiju, razlog da živim!
Više nemaš.
Imam ideju.
Hajdemo na onu planinu.
Previše je daleko.
Tati je baš stalo do pećine.
Na toj planini ima pećina.
Jesi li bio tamo?
To je planina.
Planine su bezbedne. Na planinama ima pećina.
I vode. I štapova.
Mama? Jesi li čula? Mogu da imam svoj štap!
Da. Štapovi i pećine. Pećine i štapovi.
Ludi štapovi. Hajdemo.
Tišina!
Ta stvar je čudna.
Ne, ne, ne. U redu je, Sendi.
To je samo Belt.
Odlučio sam.
Idemo na onu planinu.
Ne pitajte me zašto. Prosto osećaj.
Nekako mi deluje dobro.
Ne znam, Grag. Nikada nismo išli toliko daleko.
Mislim da moje noge ne mogu to.
Neću živeti dovoljno dugo da stignem tamo.
Hajdemo.
Dajte, zamislite samo.
Cela naša porodica zajedno na dugom, sporom putovanju na drugi kraj zemlje?
Dane i noći provodimo zajedno.
Pričaćemo priče. Smejaćemo se.
Zbližićemo se kao porodica.
Skidaj je!
Ako ne želiš da je izazoveš, ne gledaj je u oči.
Možeš li da držiš svoje ogromne ruke u svom delu reda?
Zar ovo nije zabavno? Idemo zajedno na naše prvo putovanje.
Ne guraj se ili ću ti iščupati jezik!
Hoćeš da vratim porodicu odakle je došla? Hoćeš?
Jer ću je vratiti tako brzo!
Tata, piški mi se!
- Daj, možeš da se pritrpiš. - Ne verujem.
Sendi, izvadi to iz usta.
- Dodirujem... - Baku.
Tata, meni se i dalje piški!
Dobro. Idi iza jedne od onih stvari sa čvorugama i budi brz.
- Nešto me je ujelo! - Ne krivim ga.
Tata, mogu li malo ja da ga nosim?
Ne.
- A sada? - Ne.
- Sada? - Ne.
Sada?
Ja ovo mogu da radim ceo dan.
Ne, ne, i dalje ne.
Neću da umrem praznog stomaka.
Grag, prilično smo umorni.
Ješćemo kad stignemo.
Ovo predugo traje!
Uzimam nešto da pregrizem.
Ne radi to! Ubošćemo te.
To nije hrana, to je Ijubimac. Moj Ijubimac.
Šta je to Ijubimac?
Životinja koja se ne jede.
Mi to zovemo "deca".
Nikome ne treba Ijubimac. To je blesavo i pogrešno.
- To je hrana! - Ne, molim te!
Ne to. To!
Hrana sve rešava.
Pokaži mi svoje lice lovca.
Ne ti. Ti si još kažnjena.
Hajde, Tank.
Bole me noge.
- Deluješ nervozno. - Nisam nervozna.
Besna devojka hoće da radi ono što oni rade.
Nisam bio spreman.
Drži se, Tank, dolazim!
Zašto to radiš?
Šta to oni rade?
Love.
Skidaj je! Sklanjaj se od mene.
Ne, ozbiljno, šta to rade?
Imaš tone jaja. Napravi drugo.
Sada me samo nerviraš.
Hej, ko hoće da jede škorpiona?
Šta je bilo sa jajetom i pticom?
Pobegli smo joj.
Ali onda je ptica stala na mene i gurnula me na zemlju,
škorpion me zgrabio,
jedno je vodilo drugom i sada ga jedemo.
Svi dobijamo.
Ne dovoljno. Ne dovoljno! Hoću još.
Treba mi još.
Gledaj ovo. Neće da me pojede, je I' da?
Tako si mršav.
Ako bi nekoga pojela, to bi bio...
Mama!
Zagrizla je i ne pušta!
Uzmi štap! Uzmi štap!
Beži odatle!
Ti bolesno staro čudovište!
Požuri! Stavi joj štap u usta!
Drži je da se ne pomera. Upotrebi kamen.
Uga, hoćeš da je udariš po nogama?
Zašto se ti kotrljaš?
Hoću nešto da jedem.
Imaš bube za večeru. Mnogo buba!
Molim te.
Pustiću te da mi pomogneš u lovu.
Stvarno?
Ne čekajte me. Svuda su po meni.
Pričajte o meni.
Dobro.
Kako zoveš ovo?
Klopka.
Čemu služi?
Pa...
Koliko si dugo sam?
Pa, šta ćemo da radimo?
Kako ti ide gluma?
Dobra si u ovome.
Ne. Izvini.
U redu.
- Da, to je tvoje. - Izvini.
Tvoja druga ruka...
- To je moja ruka. - Dobro. Pomeram je.
Idemo ispod.
Nije stala u onu tvoju klopku.
Da, primetio sam.
Gde je Ip?
Neverovatna je.
Ip!
Tata, ne!
Ovo je lavina ukusa.
Izgleda da neće biti ostataka.
Šta su to "ostaci"?
Kada imaš toliko hrane da ti nešto i ostane.
Mi nikada nismo imali toliko hrane.
Grag, da nam ispričaš priču?
Dobra ideja. Šta kažete na priču?
Da, ispričaj nam priču!
Nekada davno, bila jedna mala tigrica
koja je živela u pećini sa svojom porodicom.
Bilo je mnogo pravila,
ali veliko, jednostavno pravilo je bilo da se noću nikada ne izlazi iz pećine.
I vrata su bila toliko teška, činilo bi vam se da ga je lako zapamtiti.
Tako je lako zapamtiti!
Znam.
Ali, dok su svi spavali,
ona je izašla.
- Ne! - Da!
I samo što je otišla, njihova pećina je uništena
i svi su morali da pođu na to dugo, grozno putovanje
sa nekim čudakom kojeg su sreli
i tako umiru!
Kraj.
Nisam mislio da će biti tako. Neočekivan kraj.
Moje priče se nikad ne završavaju tako.
To! Dve priče jedne večeri!
Dobro. Ali neće biti dobra kao Gragova.
Nekada davno, bila jedna lepa tigrica.
Živela je u pećini sa svojom porodicom.
Otac i majka su joj rekli: "Možeš da ideš kuda želiš,
"ali nikada blizu litice jer možeš da padneš."
I da umre. Dobra priča.
Ali kada niko nije gledao,
ona je prišla blizu litice,
jer što je bliže prilazila,
to je više mogla da čuje, više da vidi,
više da oseti.
Na kraju,
stajala je na samoj ivici.
Videla je svetlost.
Nagnula se da je dodirne
i okliznula se.
I pala je.
Letela je.
Gde je odletela?
U sutra.
Sutra?
Mesto sa više sunca na nebu nego što možete da izbrojite.
Bilo bi tako svetlo.
To mesto nije kao juče ili danas.
Na tom mestu je bolje.
Sutra nije mesto.
Ne možeš da ga vidiš!
Jeste, mesto je.
Video sam ga.
Tamo sam pošao.
Mi idemo da zatvorimo oči i da spavamo.
A kad se probudimo,
naći ćemo mesto koje je onakvo kakvo želimo.
Sutra?
Pećinu.
Bilo je baš blizu. Zamalo da nas uhvati.
Pazio sam. Bili smo bezbedni.
Moramo brže da idemo.
Možete li vi da idete nekom drugom brzinom osim da "tumarate"?
Sada ću da se gegam.
Hej, imaš li trenutak?
Kako je tigrica letela?
Dajem objašnjenja samo kad nisam u drvetu.
Takav sam.
Ja ću se pobrinuti za to.
Hej, Tank,
imaš pauka na licu.
Uh.
Slobodan je!
Nemojte da stajete na to čudno šiljato kamenje.
Misliš na ovo kamenje?
Nemojte da stajete na to kamenje!
Pomerite se, devojčice.
Halo? Niko ne sluša! Niko ne sluša!
Ne možete da hodate po tome!
Vraćaj se odmah!
Ode naša šansa za preživljavanje!
I naše drvo!
U redu.
Skakanje ne pomaže. Pomaže kratko,
ali ne biva bolje.
A kako je...
Nemoj da hodaš na rukama. Ruke uopšte ne pomažu.
Hajde.
Mogu da vam pomognem,
ali ćemo morati da unesemo nekoliko izmena.
Nema više nošenja u drvetu.
Baci ga.
Sada ga odgurni.
Dalje.
Stvarno?
Dobro, pametnjakoviću,
šta sada?
Dobra riba, dobra riba.
U redu. Sada možeš da pogledaš.
Super su! Gde su mi noge?
I dalje su tu!
Dobro.
Baš si teška.
Stvarno?
Hvala ti!
Hej. Čekajte!
U redu.
Stoji. Nije nam ništa. Nije mi ništa.
Ove cipele su super! Odakle ti ove ideje?
Ja to zovem "mozak".
Prilično sam siguran da ideje dolaze odatle.
Tata, ja nemam mozak.
Do sada nam je bilo dobro i bez mozga.
Pećinskim Ijudima ne treba mozak. Imamo ovo.
O tome ti pričam. Ideje su za slabiće.
Hajdemo sada na tu planinu!
Au! Što su lepe!
Dobra riba. Nemojte da mi pojedete noge.
I, kako je tigrica letela?
Skočila je na sunce
i odjahala na njemu u sutra.
Ne, ne, ne.
Ćao, tata!
Videli ste kišu ranije, je I' da?
Ne izlazimo mi mnogo.
Ip, deluje opasno.
Tata, ti to kažeš za sve.
Pazi.
Stvarno? Dobro.
Ne, ne, ne. Nije bezbedno!
A medved kaže: "Tvoja pećina? Ja ovde bacam kosti od prošle nedelje."
Prošle nedelje!
To je smešna priča!
Nije to priča. To je vic.
Šta je to "vic"?
Izmišljanje nečega da te zasmeje.
- Jedna za tebe. - Hvala.
Jedna za tebe. A ova je za tebe.
U redu.
U redu! Dosta!
Ne vidim zašto deci treba njihova školjka.
Da bismo pozvali druge ako zapadnemo u nevolju.
Čekaj, kažeš da treba da se razdvojimo?
Možemo da idemo raznim putevima. Tako je najbrže.
Krudsovi se drže zajedno. Tvoj put nije bezbedan.
Mogu da ga savladaju.
Možemo, tata.
Ne, ne, ne.
Moj posao je da budete bezbedni.
Ja i dalje odlučujem i ne razdvajamo se.
Osim vas dvoje.
I bez pogovora.
Gde ste?
Jesu li svi dobro?
Dobro smo, Grag.
Tata? Malo ću da šiznem.
Reci mi šta da radim. Šta da radim? Šta sad da radim?
Ostani gde si. Naći ću te.
Ne. Isuviše sporo.
Svi idite napred i izaći ćemo.
Tata?
Da.
U redu.
Zapamtite, nikada se ne plašite.
Možete vi to!
Biće dobro. Biće dobro.
Onesvestiću se.
Sendi. Sendi!
Daj mi još jedan.
Ispustio si ih.
Pođi sa mnom.
Evo, momče! Uhvati!
Ju-hu!
Bako?
Mama?
Au.
Grag?
Idem po njega.
Dobar dečko! Ko je dobar dečko?
Ti! Da, ti! Pogledaj se!
Treba ti ime. Hoćeš da imaš ime?
Zvaću te Daglas.
Možeš li da izvodiš trikove? Prevrni se.
Hajde, Daglase, prevrni se.
Dobar si, Daglase!
Jednom sam bila zaljubljena.
On je bio lovac. Ja sam donosila ulov.
To je bio skandal.
Hranili smo jedno drugo jagodicama, igrali.
Onda ga je moj otac udario kamenom i prodao me tvom dedi.
Krudsovi!
Dođite ovamo dole.
Grag, dobro su. Gaj je sa njima.
Gaj je sa njima. Dobro.
Hvala ti.
Hvala ti što si mi rekla to za Gaja.
U redu. Otići ću gore,
a ti bi mogao da nam se pridružiš i prestaneš da budeš gnjavator!
Na gomilu za spavanje?
Je I' može priča?
Hoće li neko?
A onda je Torg rekao: "Znate ga? Ja sam ga nacrtao."
To nema nikakvog smisla.
Znam da ti je bilo teško da nas vodiš,
ali njima je ovo bio najbolji dan u životu.
Hvala ti na tome.
Hoću da ti pokažem nešto.
Više sunca na nebu nego što možeš da izbrojiš.
Svako sunce koje pređe preko neba, dolazi da se odmori tamo.
Sutra.
Tamo ćemo biti bezbedni.
Ja idem sa Gajem.
Ne. Ne moja mala devojčica.
Hajdete sa nama.
Ja ne mogu da idem bez Graga.
To ne važi za mene. Računaj na mene.
Stvarno, mama? Sada?
Grag nema ideju kako da nas zaštiti.
U stvari, on nema nikakvu ideju!
Ne, to nije tačno. Šta je bilo onda kad je...
Suoči se sa tim.
Kad bi došao na svoju ideju,
ja bih doživela srčani napad i umrla!
Grag?
- Tata! - Tata!
On je krupan. Kako može tek tako da nestane?
Hej, čekajte! Hajde da pitamo onu ružnu ženu da li je videla tatu.
Nisam ga videla.
Šta to radiš?
Da.
Bio sam budan cele noći jer su mi neprekidno navirale ideje.
Je I' to zmija?
Belt, nov i poboljšan.
Čak se sam zateže!
Šta ti je to na glavi?
To se zove očaj.
Ja ga zovem "sag". Rimuje se sa "Grag".
A ovaj zovem "vožnja".
Rimuje se sa "Grag".
To se ne rimuje...
Odvešće nas na razna mesta brže nego cipele.
To! Probajte da me stignete!
Voleo bih da i ja imam vožnju.
A slikanje je stvar prošlosti.
Ja to zovem "snimak".
Hajde da ponovimo. Mislim da sam trepnuo.
Zovem ih "naočare".
Sunce više ne smeta mojim očima.
Otkud ti sve te ideje?
Budući da nemam mozak,
dolaze mi iz stomaka, duboko odozdo,
pa u glavu.
Grag, moramo da nastavimo da se krećemo.
Vidiš, imam ideje. Razmišljam.
Ovako. Ja to zovem "pokretna kuća".
Zar nije super?
A ovo zovem "podizator".
Mama?
Znam. Nije dobro.
Skoro da mi ga je žao.
Ne, nije.
Šta to pokušavaš da uradiš, Grag?
Vidite, mislio sam da bi me, ako bih imao ideje
kao Gaj,
Ip možda slušala.
I možda ne bi htela da ode sa Gajem.
Grag.
O tome se radi?
A mislio sam i da će to ubiti tvoju majku.
Dupla korist.
Stigli smo!
Au.
Pećina!
Svi unutra.
Požurite. Hajdemo.
Hajdemo. Idemo!
Ne!
Nema više pećina, Grag.
Šta?
Skočićemo na sunce i odjahati u sutra sa Gajem.
Čekajte. Svi ćete to da uradite?
Tank?
Izvini, tata.
Moraš da prestaneš da brineš za sve nas.
Posao mi je da brinem! Posao mi je da se pridržavam pravila!
Pravila ovde ne pomažu!
Ona su nas održala u životu!
To nije bio život! To je bilo samo neumiranje.
Postoji razlika.
Uga, svi ostali, morate da me slušate.
Bili bismo mrtvi da smo te slušali!
Sada moramo da idemo za Gajem.
Gaj.
Gaj? Beži.
Ovo nema smisla!
Nemamo više vremena. Sve se ruši.
Ponašaš se iracionalno i kontraproduktivno!
Velike reči me razbesne!
Nastavi da pričaš.
Kontramere!
Znaš kakav si bio jutros? Promenio si se.
Čovek sa idejama. Moderan čovek.
Ja sam pećinski čovek!
Ne, ne, ne, čekaj!
Ne!
Šta je to što te štiti od mojih udaraca?
Katran.
Ne. Moram da se vratim kod njih.
Prestani da se boriš.
Ne!
Grag, stani!
Niko ne može da se izvuče iz toga.
Veruj mi,
znam.
Tvoja...
Porodica. Da.
Žao mi je.
Bio sam mali kad se to desilo.
Poslednje što su mi roditelji rekli, bilo je:
"Nemoj da se kriješ.
"Živi.
"Prati sunce.
"Stići ćeš u sutra."
Išao si za svetlošću.
Moja ćerka je vrlo slična tebi.
Ne.
Slična je tebi.
Voli te, ali uvek zaboravi da to kaže.
Kao što ti zaboravljaš da kažeš njoj.
Valjda sam bio zauzet trudeći se da ih sačuvam žive.
To je u redu. To tate rade.
Tačno.
Ali ne možemo to da radimo odavde.
Treba nam jedna od tvojih ideja.
Hajde. Možeš ti to.
Belt! Generatoru ideja za hitne situacije, aktiviraj se.
Imam je.
Au.
Da, znam. Ali radi najbolje što može sa onim što ima.
Hajdemo.
Eno je.
Belt, hoću romansu, dramu, iskrenost.
Pomeri me.
Dobro, vidi nas.
To je naš signal. Potrudi se sada!
Ne ide ovamo.
Mislim da naša maca nije dovoljno uplašena.
Uplašena? Pokazaću ti šta znači uplašeno.
Daj mi te štapove.
Drži se!
Da! Uspelo ti je.
- Grag! - Tata!
Hej! Dobro smo!
Da.
Dobro smo.
Grag, ti odlučuješ.
Povedi nas u sutra.
Brže!
Hajde! Uspećemo!
Bio si u pravu.
Eno ga! Sunce!
Možemo mi to! Možemo da odemo u sutra!
Trčite!
Ne razumem.
Sunce je bilo ovde. Bilo je baš ovde.
Moramo da se vratimo u pećinu.
Brže, brže, brže.
Držite se na okupu. Idemo dalje. Idemo, idemo, idemo.
Uhvatite svi moju ruku.
Tank, hajde. Idemo, idemo, idemo. Držimo se na okupu.
Grag. Šta je tebi?
Grag, umrećemo ako ostanemo ovde!
Grag, slušaj me.
Moramo da se vratimo u onu pećinu.
Nema više mraka.
Nema više skrivanja.
Nema više pećina.
Koja je poenta svega ovoga?
Da idemo za svetlošću.
Ne mogu da se promenim.
Nemam ideje.
Ali imam snagu.
I baš sada,
samo vam to treba.
Ne, ne znamo šta je tamo. Možda nema ničega!
Previše je rizično!
To nam je šansa.
Rizikovaću.
Želeo sam da te bacim od kad sam te sreo.
To je šala, zar ne?
Šta je to "šala"?
Uspeo je!
Uspeo je.
U redu, Tank. Na tebe je red.
Ti nećeš sa nama, je li?
Kad ti stigneš tamo, i ja ću.
Ne!
Dobro si uradio.
Tatice!
Bako...
Ne sentimentališi. Samo me baci.
Čekaj.
Iznenadio si me danas,
tupane.
Živi smo!
Vreme za polazak.
Ne.
Imam toliko toga da ti kažem.
Treba da popravim stvari među nama a nemam vremena.
Ja mogu da ih popravim.
Ovo je dobro.
Kako to zoveš?
Mislio sam da ga nazovem "zagrljaj".
Zato što se rimuje sa "Grag".
Ali možeš da promeniš ako hoćeš.
Ne! Sviđa mi se "zagrljaj".
Volim te.
Ja...
Tata,
plašim se.
Nikada nemoj da se plašiš.
Eno ga!
Vidim ga!
Hej!
Hej, uspeo sam!
Nazad! Odbij!
Odbij!
U opasnosti su.
Držite se, dolazim!
Kako da pređem preko?
Moram da razmislim. Šta bi Gaj uradio?
Šta bi Gaj uradio, šta bi Gaj uradio?
Šta bih ja uradio?
Drži ovo.
Imam
ideju!
Trči!
To!
Daglase?
Hej, znam tog tipa.
Držite se!
Ovde nije bezbedno.
Ja ću joj reći.
Nikada mu nisam rekla.
Ip, da je tvoj tata ovde, rekao bi ti da...
Sklanjaj se!
Au. Zvučiš kao on.
Sklanjaj se!
Tatice!
Uspeo je!
Jaše na suncu.
Ali ne baš dobro.
Sklanjajte se svi!
- Tata! - Grag!
Gde je opasnost? Ko je dunuo u školjku?
I ja tebe volim!
Jedan, dva, tri, četiri,
pet,
šest
i sedam.
I pola.
I osam.
Devet.
Daglas! Tata, spasao si ga!
Dečak mora da ima Ijubimca.
Izgleda da ja volim mačke.
Ne.
Stvarno treba da vidite ovo.
Treba da odemo tamo.
To! Šta čekamo!
Čekajte!
Ovo samja. Zovem se Ip.
A ovoje moja porodica, Krudsovi.
Ako niste zaključili po tamnom tenu i Ijubimcima,
više nismo pećinski Ijudi.
Hajde da ponovimo. Mislim da sam trepnuo.
Naš svetje i dalje vrlo surov i opasan,
ali sada znamo da će Krudsovi uspeti.
Jer smo izmenili pravila,
ona koja su nas držala u mraku.
Zahvaljujući mom tati koji nasje naučio da svako može da se promeni.
Pusti bebu!
Donekle.
Zato ćemo, od sada pa nadalje, biti tamo
gde možemo da pratimo svetlost.
KRAJ
Prevod: Olivera Popović, DDS